PROSJEKT PRINSESSE
Levende agn 800 meter
Joes Agnsjappe
Hei, du bare...
Hei, Donny.
Hei...
Carter.
Stemmer. Hvor mye?
Nei da. Det er gratis. En avtale er en avtale.
Gratis agn mot at jeg aldri trenger å ta bussen igjen.
Flott.
- Carter, kan jeg snakke litt med deg? - Ja.
Har han invitert deg til skoleballet enda?
Pappa! Ikke gjør dette pinlig for meg.
Jeg er faren din, det er min oppgave. Kom rett hjem etter skolen.
Vi har mye å gjøre her.
Ja.
Hva gjør du her?
Donny skal kjøre oss til jeg får ny bil. Kult, ikke sant?
Det er kult. Det er ikke plass til meg.
Jo da. Hopp inn.
Nei, hun har rett. Brooke har allerede krøllet etter-lunsj-klærne mine.
Det har jeg ikke!
Chelsea, dette er videregående. Du trenger ikke skifte klær hele tiden.
Greit.
Men du burde kanskje tenke på det.
Beklager, Carter. Takk for agnet.
- Vi sees. - Ha det.
Jeg tåler dem ikke. De er så veldig prinsesser.
Du sier det som om det er galt.
Carter, de er tenåringsjenter. De er sikkert bare sjalu.
Det tror ikke jeg.
Mason her. Ja.
Nei.
Med en gang.
Skal du dra igjen?
Maks to dager. Det er ikke så farlig. Bare en rutinejobb.
Det sier du alltid.
Vær forsiktig. Ok?
Så klart.
LAKE MONROE VIDEREGÅENDE SKOLE
Du og jeg, kompis.
Du og jeg, pappa.
Hennes kongelige høyhet, Rosalinda Marie Montoya Fiore.
Princesa de Costa Luna.
Du promenerer frem mens dine tilhengere ønsker deg velkommen.
Dimitri, kroningen min er ikke før om én måned.
Hvorfor må vi øve nå?
Vi øver slik at alt skal bli perfekt.
Princesa, for en nydelig kroningskjole De har på Dem.
Kan jeg spørre om hvem som designet den?
Det var nok deg, mr. Elegante.
- Det er sant. Er jeg ikke briljant? - Jo.
Takk for at du hjelper Rosalinda.
Siden mannen min gikk bort,
kan bare hun bli dronning av Costa Luna.
Men det er for mye for en som er så ung.
Og jeg frykter for at general Kane vil utnytte det.
Nei, jeg skal passe på henne, Sophia. Jeg skal beskytte henne som min egen.
Det vet jeg, major Mason. Det vet jeg du vil.
Det høres ut som musikken din.
Snu deg mot dine tilhengere, Rosalinda.
Ærede gjester, familie, venner,
får jeg presentere Princesa Rosalinda Marie Montoya Fiore,
arving til tronen av Costa Luna.
Hun er klar til å bli deres dronning.
Hvis noen har innvendinger, må de la høre fra seg nå!
Jeg har det.
Prinsessen er for ung til å bli dronning.
Costa Luna og Costa Estrella er to små land
som må forene seg for å stå i mot verden.
Derfor, til det beste for begge landene, vil jeg, general Magnus Kane,
utnevne meg selv til El Presidente de la República de las Costas.
Grip dem!
- Hva? - Tiden er inne.
Dra med major Mason. Dra nå!
Skynd Dem, min dronning, vi må dra nå.
Hvem er du? Hvor skal jeg?
Jeg er her for å beskytte Dem, stol på meg.
Hva med moren min?
Hun vil møte oss, men vi må skynde oss.
- Har du det bra, Mamá? - Ja, kjære.
Jeg visste at general Kane ville prøve på noe slikt,
så jeg la en plan for å beskytte deg.
Du må stole på major Mason. Du må gjøre som han sier.
Kan du love meg det?
- Ja, Mamá, jeg lover. - Vi må flytte.
- Ok. Kom igjen. - Mamá, hvor skal vi?
Ikke "vi", mija. Du.
Generalen vil si at du har forlatt landet,
men jeg må bli, så folket vet at du vil komme tilbake.
Nei! Ikke uten deg.
Her.
Uansett hva som skjer, vil du aldri glemme at du er en prinsesse.
Ikke bekymre deg, mi reina bonita, vi sees igjen snart.
Vi må dra nå. Kom igjen.
Fort! Kom inn!
Dra!
Du vil aldri finne henne.
Og så lenge hun er fri, vil det finnes håp i Costa Luna.
Jeg kunne ikke vært mere enig.
Men prinsessen er bare ei jente, frue. Hun vil kontakte moren.
Og da vil jeg ta henne tilbake til Costa Luna,
for å råtne med sin mor i en skitten celle.
Dere vil begge bli tragiske symboler på deres fånyttige opposisjon.
Før henne bort!
Hva er dette stedet?
Det vil du se.
Dør åpnes.
Dør lukkes.
Hva... Hvor er jeg? Er dette et slags fengsel?
Ikke fengsel, beskyttelse.
Prinsesse Rosalinda Marie Montoya Fiore,
du er nå under trygg forvaring
hos den internasjonale prinsessebeskyttelsesprogrammet.
Det har jeg aldri hørt om.
Ingen hører noensinne om oss før vi behøves. Godt jobbet, major.
- Takk, direktør. - Nivå tre. Sikkerhet.
Du er trygg her, prinsesse.
Hvor lenge må jeg bli her?
Til du er klar for nivå fire.
Nivå fire? Hva er nivå én?
Uttrekking. Det er derfor du er her.
- Nivå to? - Overgang.
- Overgang til hva? - Nivå tre.
Kan du ikke komme inn? Jeg skal forklare alt sammen.
Velkommen, Rosalinda, til kjernen
av Prinsessebeskyttelsesprogrammet,
et topphemmelig byrå stiftet av hele verdens kongefamilier.
Vi tilbyr beskyttelse til 29 prinsesser,
som alle har blitt truet på en eller annen måte.
- Chloe, kan jeg? - Selvsagt, direktør.
Dette er prinsesse Chandra.
I januar i fjor reddet major Mason henne fra et politisk motivert kupp.
Vi har plassert henne hvor ingen vil finne henne.
La oss si at hun er litt lenger nord enn hun er vant til.
- Hun fryser! - Trolig, men hun er i sikkerhet.
La oss spasere litt.
Vær så god.
Chloe, rapporter.
"Prinsesse 383 har gjennomført en vellykket uttrekking.
"Hun kommer kl. 01.00.
"Prinsesse 299 nekter fremdeles på all forvandling.
"Og prinsesse 107 trenger våre tjenester."
Hva med meg? Hvor sender du meg?
Ingensteds foreløpig. Først må du gjennom nivå tre, forvandling.
Vi begynner med håret, og deretter bekledningen,
helt til du ikke kan gjenkjennes som prinsesse.
Nei! Stopp!
Jeg kjenner ingen av dere.
Jeg vil snakke med major Mason. Jeg stoler bare på major Mason.
Er alt i orden?
Ta meg med tilbake til landet mitt.
Jeg beklager, prinsesse, men general Kane har tatt kontrollen
over ditt lands regjering.
- Men jeg må dra tilbake. - Det skal du.
Så snart vi finner en måte å avsette ham på.
I mellomtiden må du la oss beskytte deg.
Men hva med moren min? Hvem beskytter henne?
Du. Så lenge du er i Prinsessebeskyttelsen,
vil moren din være trygg.
General Kane håper du skal ta kontakt
så han kan finne deg.
Hva skjer da?
Han vil gjøre et eksempel ut av deg og sette deg i fengsel
eller en arbeidsleir.
Costa Luna vil bli en del av hans personlige rike,
og den ekte kongefamilien blir redusert til et minne.
Hvis du bryr deg om landet ditt og din mors sikkerhet,
så kan ingen få vite hvem du er.
Du kan fortsette.
Godt jobbet.
Fra nå av er du ikke prinsesse lenger.
Du er nå Rosie González, en vanlig amerikansk jente.
Hva skjer nå?
- Nivå fire. Omplassering. - Hvor?
Et sted hvor general Kane ikke vil
lete etter prinsessen av Costa Luna.
Velkommen til Louisiana, Rosie.
Kom her.
Velkommen til ditt nye hjem. I hvert fall for en stund.
La meg åpne døren.
Vær så god, kjære.
Takk, Helen.
Ser ut til at noen er hjemme igjen.
Vi sees i morgen!
Pappa?
- Hallo. - Hei.
- Hvem er du? - Rosa... Rosie.
Er du sikker? Du virker ikke sikker.
Rosie. Jeg er sikker.
Ok. Hva gjør du her?
- Major Mason ga meg dette rommet. - Gjorde han det, ja?
- Han har vært vidunderlig. - Vidunderlig?
Rommet er mye mindre enn jeg er vant til,
men det vil føles større når jeg får bort den ekstrasengen.
Det er ikke en ekstraseng. Det er min. Vil du ha meg unnskyldt?
Ja. Du er unnskyldt.
Hei, kompis!
Ikke kall meg "kompis".
Har du møtt Rosie?
Ja. Hvem er hun og hva gjør hun på rommet mitt?
Jeg måtte ta henne hit, direktøren ga meg ikke noe valg.
Ok. Du vet, en normal pappa
på hemmelig oppdrag i utlandet
ville tatt med en t-skjorte til datteren sin, ikke et menneske.
Du skulle ha sagt ifra.
Carter, jeg hadde ikke noe valg. Hun stoler bare på meg.
Jeg kjenner til det.
Det jeg holder på med er komplisert.
Men hvis det går ut over familien vår...
Jeg skjønner, pappa.
- Så du er med? - Har jeg noe valg?
Godt, for jeg vil trenge hjelpen din.
Hun må bli her en stund, i skjul.
Og hvis det skal fungere,
må hun passe inn som en normal tenåring.
Det er umulig, pappa. Hun er en prinsesse.
- Greit. Hvem skal jeg si hun er? - Kusinen din.
Takk, Carter. Hvis vi gjør jobben riktig,
vil hun dra herfra og tilbake til landet sitt kjapt.
- Ok. Før tirsdag? - Snart. Det lover jeg.
- Fremdeles kompiser? - Nei.
- Kom igjen da. - Nei.
- Ja vel? Jeg kaster deg... - Nei!
...i vannet om du sier nei. - Sett meg ned.
- Greit.
- Du gir meg hodepine. - Vær grei.
Har du ordnet deg et sted å sove?
Hør her, rommet er ikke ditt. Det er vårt. Vi må dele.
- Dele? - Dele.
Jeg antar det er et ukjent begrep for en prinsesse,
men det betyr at du får en side av rommet
og jeg den andre.
Så hold deg på din side.
Jeg vil ikke ha det.
Det er greit.
Jeg trodde prinsesser hadde designerklær og greier.
Vel, hun måtte la alt det være igjen.
Men jeg tenkte du kunne låne henne noe av dine greier.
Ja, så klart. Hvorfor ikke?
Takk, gå og prøv igjen.
- Etter denne runden. - Nei, nå.
Ikke se på kortene mine.
Kjøkkenet stenges. Siste sjanse til å spise noe.
Nei takk. Jeg vil sove.
Ok.
Nå kan du hjelpe meg i seng.
- "Kan" jeg det? - Ja.
Jeg trenger en nattkjole. Fortrinnsvis silke, fortrinnsvis rosa.
Rosa silke. La meg se hva vi har.
Her.
Kan jeg bruke toalettet?
Ja, opp trappa, første dør til høyre.
Ok, greit.
Hva har skjedd?
Slapp av!
Har de ikke firfirsler der du kommer fra?
Kanskje, men jeg ser dem aldri. Det er derfor vi har Henry.
Har dere en kongelig reptil-kverker?
Ja. Dere burde også skaffe en.
God natt.
Hun klarer seg.
Nei. Hun kommer til å bli en kongelig plage.
- God morgen. - Hei.
Hei.
- Jus? - Ja.
Greit. Vær så god. Er kaffen klar?
Godt.
Ikke vær sjenert, Rosie. Ta det som ser godt ut.
- Bussen er her. - Vil dere ikke ha skyss?
Det går bra. Kommer du?
- Hvor skal vi? - På skolen. Du er 16, du går på skole.
Skole. Så klart.
Ha det.
- Morn, kjære. - Hei, Helen.
- Hvem er dette? - Det er kusina mi.
- Ser man det. - Hallo.
Så søt du er.
Jeg heter Rosie.
Jeg er sen. Gå og finn en stol, så fort du kan.
Forsøk på samtale. Signalet krypteres nå.
PBP-link opprettet.
Dette er direktøren. Hva er din statusrapport?
Prinsesse 379 er i posisjon. Nivå fire er nådd.
- Så hun er i sikkerhet? - Bekreftet, hun er i sikkerhet.
Kan dette være dronningen?
Tydeligvis ikke, Ed.
Kanskje dette er dronningen?
Teknisk sett, nei. Vel, ikke ennå.
Flott, du er ærlig.
Jeg er Ed. Og du er...
- Rosie. - Rosie.
Jeg lager en dokumentar.
Hør her: "Den tunge veien fra simpel bonde
"til skoleballets dronning."
Dronningen av skoleballet? Hva er dette skoleballet?
Har du aldri hørt om skoleball?
Nei. Vi har ikke det der jeg kommer fra.
Virkelig? Hvor kommer du fra?
Fra Iowa. Hun... Hva er det du gjør?
- Jeg går på skole. - Ha det, folkens.
Ja, og du skal oppføre deg som en amerikansk jente.
Du skal liksom passe inn.
- Jeg prøver. - Det er ikke godt nok.
Der er hun, prinsesse Carter.
- Sett deg ned. - Sjefete.
Sitt.
Jeg liker sjefete.
Unnskyld, kan jeg ta denne stolen?
Beklager, jeg tror den tilhører skolen.
Ja, så klart.
Tusen takk.
Hva? Hun er deilig.
Du må være vår nye student, Carter Masons kusine.
Hvor er du, min lille princesa?
Sophia. Takk for at du besøker meg. Har du hørt noe fra Rosalinda?
Nei. Og det vil jeg aldri.
Vi må ikke være så negative.
Kanskje vi skal prøve å tenke positivt. Skal jeg begynne?
Jeg ser for meg en kjekk, ung general.
Og han... Han sitter på en trone.
Kongelige tilhengere overøser ham med tilbedelse.
Og jammen ser det ut til at de har innsatt ham som konge.
Du vil aldri bli kongen av Costa Luna, ikke så lenge jeg er i live.
Du ødelegger den positive tenkningen. Før henne bort.
Hei, ikke snik!
Bakerst i køen.
- Unnskyld? - Slik er reglene. Ingen sniking.
Selvsagt. Jeg skal ikke ta en snik.
Rosie, kom hit til meg.
Du må velge noe.
Mysterie-kjøtt.
Da tar jeg en av disse. Hva er det?
En hamburger?
Neste.
Hør her. Skal du virkelig spise den ekle maten?
Se på henne. Hvem tror hun at hun er?
Jeg vet det. Hun tror hun er Carters kusine.
Var det beinet ditt? Jeg beklager.
Hun er en taper, som kusinen sin, men hun er farlig.
- Virkelig? Hvordan det? - Seriøst? Se på henne.
Jeg vet det. Jeg digger det håret.
Hva gjør du?
Jeg spiser hamburger. Har du prøvd det?
Ja. Og de har faktisk hamburgere i Iowa.
Greit.
- Du skal prøve å passe inn. - Jeg passer inn.
Ved å snakke flytende fransk i timen?
Og spise hamburger som om du drikker te med dronningen?
- Hvordan skal den ellers spises? - Slik.
Ha på stæsj.
Slik.
Stopp.
Nå.
- Slik? - Det er perfekt.
Kan jeg be om litt oppmerksomhet? Jeg har en kunngjøring.
Kan dere sette dere og holde fred, takk?
På mandag vil vi ta i mot nominasjoner
for skoleballets dronning.
De nominerte må være jenter av god karakter.
Snille, intelligente, ærlige, barmhjertige medlemmer
av Lake Monroe-fellesskapet.
De tre jentene med flest stemmer
vil bli skoleballets prinsesser.
Men det er mer.
På fredag, under den årlige dansen,
vil en av de heldige jentene bli kronet
til skoleballets dronning på Lake Monroe Videregående Skole.
Ja!
Takk.
Stemmer dere for de kongelige her?
Vi lever i et demokrati. Stemming er viktig.
Så alle kan bli prinsesse? Til og med du?
Teoretisk sett, ja.
Unnskyld meg. Kan jeg få deres oppmerksomhet?
- Hva gjør du? Sett deg! - Nei.
Jeg vil nominere kusinen min, Carter Mason, som deres dronning.
Jeg tror hun ville vært en fantastisk regent.
Carter?
Sikkert.
- Carter! - Carter? Det er latterlig.
Skjedde virkelig dette?
Jøss.
Ser ut til at jeg er dronningen.
Carter!
- Carter! - La meg være i fred.
Jeg befaler deg å stoppe.
Du befaler meg? Du befaler meg.
Jeg befaler deg å hoppe i havet.
Du kan ikke befale meg noe.
Skal vi vedde? Du er i mitt rike nå.
Ok, vent littegrann.
Hva skjer her?
Hun klarer det ikke. Hun kan ikke oppføre seg normalt.
- Jeg er normal. - Virkelig? Ok.
En normal person som aldri har sett en hamburger,
men som kan bestille en på seks språk?
Virkelig? Gjorde du det?
Jeg snakker alltid til staben på deres språk.
De er ikke i staben din. De jobber i kantina.
Skjønner du ikke at dette ikke fungerer?
Carter, det vil ordne seg. Vi må bare ta tiden til hjelp.
Det vil fungere.
Det blir en varm dag igjen...
- Hei, Ernie. - Hei, Carter.
- Hallo. - Flott.
God morgen, Carter. Hva gjør du?
Plikter.
- Plikter? Jeg forstår ikke. - Nei, så klart.
Kanskje jeg kan lære "plikter." Hvis du viser meg.
Det er nok den beste ideen du har hatt.
Hva skal jeg gjøre?
Vi begynner enkelt. Varetelling.
- Varetelling? - Telling.
Du teller det som er her, så putter du det i denne. Kos deg.
Og når du blir ferdig, har vi en hylle til.
Én.
- Er alt i orden? - Ja. Helt topp.
Tar du baugen?
Hold deg over linjen.
- Hvilken linje? - Den der.
Ok.
Carter, hva gjør Rosie i butikken?
Plikter.
Pappa.
Rosie!
- Er du i orden? - Jeg har det bra.
Jeg trenger et bad.
Carter, kan du gå og ordne opp i dette?
- Hvorfor meg? Hun stelte det i stand. - Kom an, kompis. Jeg skal hjelpe deg.
- Greit, det... Det er ikke morsomt. - Jo. Kom igjen.
- Det er litt morsomt. - Greit. Her.
- Du vil også le. - Nei.
- Jo da. - Dette er alvorlig.
- Hva vil du ha til kveldsmat? - Pizza.
Pizza? Det hadde vi i går. Hva med... Hva med burgere?
Hva tror du om pizza og burgere?
- Pizza og burgere. - Ja.
- En av dem som forrett, eller? - Jeg vet ikke.
Jeg visste ikke at vi hadde alt dette.
- Hva er dette? - Et ordentlig måltid.
Som takk for at du hjalp til
med rotet i insektbutikken din.
- Det heter agn. - Jeg vet det.
Ok.
- Her. La meg. - Nei.
Takk, men i kveld tjener jeg deg.
Det kan jeg ikke si nei takk til.
- Denne er til deg. - Til meg?
Ok. Greit.
Kom igjen, Carter.
Så du lager mat? Jeg trodde dere hadde tjenere til sånt.
Moren min kom fra en bondefamilie. Hun lærte meg noen familieoppskrifter.
Det høres staselig ut.
- Kan vi ikke bestille pizza? - Nei, det blir kylling og ris.
Fantastisk. Kjør på, Rosie.
Jeg har ikke spist hjemmelaget mat siden...
Aldri.
Riktig.
La oss hive innpå!
- Hva synes du? - Det...
Det er veldig godt. Jeg ante ikke at du kunne lage mat.
- Takk. - Det var godt. Du er flink.
Takk. Har du lyst på et rundstykke?
- Har du lagd rundstykker? - Ja.
- Det visste jeg ikke. - Ja.
Det må være fint å være bonde for en dag.
Vil dere ha meg unnskyldt?
Du kjenner meg ikke, Carter.
Hva er problemet?
Du vil komme tilbake til tjenerne,
din personlige kokk og dine privatlærere snart.
Hvor mye fortalte faren din om meg?
Bortsett fra det opplagte, bare det strengt nødvendige.
Jeg tror du bør vite at jeg heter Rosalinda Marie Montoya Fiore,
- og at jeg er en kongelig prinsesse. - Du sier ikke det.
Jeg kommer fra den lille øystaten Costa Luna.
- Har ikke hørt om den. - Den vises ikke på de fleste kart.
Den er veldig liten, uviktig for de store landene,
men veldig viktig for meg.
Da faren min døde, etterlot han Costa Luna til meg.
Du trenger ikke fortelle...
Én måned før kroningen min ble slottet vårt angrepet.
Faren din var veldig modig.
Jeg vet han risikerte livet for deg.
Det er jobben hans. Han redder fattige, undertrykte prinsesser.
Fortalte han at vi måtte la moren min bli igjen?
Mannen som invaderte Costa Luna holder henne nå som gissel.
Det visste jeg ikke.
De sa at å bli Rosie González
var den eneste måten å holde henne i sikkerhet.
Stopp. Det er greit.
Carter, uansett hva jeg har gjort mot deg, så beklager jeg.
Jeg skal prøve å passe inn. Jeg skal prøve å være fra Iowa.
Det er eneste måten å redde moren min på.
La oss begynne på nytt.
Det er jeg enig i.
Men du må slappe av med de prinsesse-greiene.
Det er irriterende.
Absolutt. Jeg vil bare være en typisk amerikansk tenåring.
Vet du hva? Det tror jeg vi kan ordne.
Jeg elsker dette stedet. Hva er det?
Det er en bowlinghall. Dette er bowling.
Gjør som meg og ikke tiltrekk deg oppmerksomhet.
Greit.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Carter! Hvordan går det? - Hei, Ed.
- Hei, hvordan går det Rosie? - Jeg har det bra, takk.
- Hva skal det være? - Bowling, takk.
Virkelig.
Størrelse 35 på vei.
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
- Hvilken størrelse? - Unnskyld?
Føttene dine. Hvilken størrelse?
Jeg vet ikke. Alle skoene mine er lagd for meg.
Det var sjokkerende. Bare gi henne noen sko.
Ok.
Deres høyhet.
Takk, Edward.
- Jeg heter Edwin, faktisk. - Edwin. Det er et fint navn.
Takk. Det har vært en glede å tjene Dem, frue.
Greit. Takk, Romeo.
Ok.
Du prøver ikke å passe inn. Velg en kule.
Så du det?
- Ja. Ingen gjør det for oss. - De gjør det nå.
- Skoene er ikke knytt. - Ikke snuble.
Forsiktig nå.
Donny, du trenger å ikke bære den for henne.
Hun kan gjøre det selv som en vanlig person.
- Jeg tar denne. - Som du vil...
- Carter. - Riktig.
- Er Donny kjæresten din? - Hva? Nei, han er bare en venn.
Men han er veldig snill med deg.
Jeg har sett hvordan du ser på ham. På samme måte som Ed ser på deg.
Greit, du kommer tydeligvis ikke herifra. Kom igjen, kast. Du først.
Hvordan vinner jeg?
Du vinner ved å slå ned de hvite kjeglene.
Greit, jeg er klar.
- Hva? - Du kan fyre av mot målet.
Du kan fyre av selv.
Umulig.
Bra kast, Rosie!
Er du ferdig alt, Carter?
Ja, banen vår er litt overbefolket.
Du liker ikke kusinen din noe særlig, gjør du vel?
Jo... Det er bare... Av og til er hun så veldig, du vet...
Prinsesse. Hun kan vinne alt sammen.
Hun har blitt veldig populær.
Avstemmingen er på mandag. Hun kan ikke bli mer populær enn oss.
Det er bare én ting som kan gjøres i en slik situasjon.
Unnskyld meg! Roe! Unnskyld meg! Roe.
Du er et naturtalent. Kan du lære oss å bowle slik?
- Selvsagt. Men jeg heter Rosie. - Roe er kallenavnet vi har gitt deg.
Vi gir alle vennene våre kallenavn. Hun er Chels,
hun er Brookie og du er Roe. Du er en av oss nå.
- Carter. - Hva?
Hvorfor bryr du deg sånn om denne gutten Donny?
Hvem har sagt det?
Greit. Jeg har vært skikkelig forelsket i ham siden tredje klasse,
da han kysset meg under basketkurven.
- Er det dét du vil høre? - Han er ganske vakker.
Nesten som en prins.
Jeg lurer på om han er like vakker på innsiden.
- Skal vi bowle igjen i morgen? - Kan ikke. Jeg må jobbe i butikken.
Jeg har aldri jobbet før. Er det vanlig?
Ja. Mange unge har jobber.
- Da kan jeg hjelpe deg. - Det kan du ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi jobben er min.
Du kan ikke ha alt som er mitt!
Vel... Hvis du har så lyst på en jobb, kan du skaffe deg en selv.
Greit.
God natt, Carter.
Takk for denne jobben, Chelsea.
Ingen problem, Roe. Pappa eier omtrent 17 Udderlys her i sør.
- Han er kongen. - Er faren din en konge?
Av frossen yoghurt. En ting til.
Du må ha på deg denne.
Disse maskinene lager frossen yoghurt.
Dra i spaken, og når den kommer ut
lager du en krusedull på toppen, ok?
- Krusedull? - Dette blir bra.
Alle vennene dine er her for å støtte deg.
Vi vil at det skal gå bra i din første jobb.
Tusen takk.
Ja! Det er åpent!
Ed!
Her er hun, folkens,
den fremtidige ballprinsessen av Lake Monroe i Louisiana.
Hvem er denne naturlige skjønnheten?
Kan du gå bort? Jeg jobber.
Dette er Carter Mason.
Hemmelig identitet? Agn-jenta.
Så trygg på sin medfødte kongelighet.
Hun håndterer uredd selv de ekleste kryp...
Er ikke det... Ikke på kameraet mitt, takk.
Så slå det av.
Nei.
I dag er siste mulighet til å filme "før"-materialet.
Avstemningen er i morgen.
Dra og film Chelsea eller Brooke, da.
Nei. Jeg har mye med dem allerede.
- De betaler for å filme dem. - Er det ikke derfor du filmer?
- For pengene? - Absolutt.
Jeg er den eneste myndige i Lake Monroe uten bil.
Skjønner.
Du hater virkelig hele prinsesse-greia, ikke sant?
Jeg hater det ikke. Jeg synes bare det er overfladisk.
Jenter som Chelsea og Brooke bryr seg bare om sko.
Som om klærne deres gjør dem mere verdt.
Jeg vil gjøre noe viktigere med livet mitt,
som faren min.
Ja. Han selger skikkelig bra agn.
Akkurat.
Siden vi snakker om prinsesser, hvor er Rosie?
Hvordan skulle jeg vite det?
Jeg tror jeg fant henne.
Jeg har ventet her i 10 minutter.
Jeg har ikke hele dagen!
Vent litt.
Hold an.
Å, nei!
Det er ikke så komplisert!
Kom igjen, hva betaler de deg for?
Jeg har ventet i en evighet!
Kom igjen, Chels. Hun klarer det ikke. Hjelp henne.
Du har helt rett. Brookie, vi burde gå inn.
Å, Chels. Om bare pedikyren var tørr.
Greit.
Bull, kan du gjøre meg en tjeneste?
Ja.
Vent. Hvordan kan jeg vite at det er riktig?
Den er stor. Den er rød. Du kan ikke unngå den.
Jeg tror det ikke. Dette er latterlig!
- Jeg vil ha yoghurten min, ok? - Trenger du hjelp, eller?
Hallo?
Jeg må dra!
TANK #1 SELVRENSING TANK #2 SELVRENSING
Å, nei!
Hva gjør du?
Gikk det bra? Kom hit, Rosie.
- Du sa jeg skulle finne en jobb. - Ikke slik! Dette er en jobb for tapere.
Tro meg, jeg har hatt denne jobben. Agn-butikken er et steg opp.
Hei, se på dette.
- Hva skjer? - Chelsea lurte deg.
Hun inviterte alle for at de skulle se at du dummet deg ut.
Carter, det er greit.
Jeg er ikke en tosk.
Og hun kan ikke gjøre meg til noe jeg ikke er.
Rosie, vi må gjøre noe.
Jeg vender det andre kinnet til, slik prinsesser gjør.
Faren din, Yoghurt-kongen,
ville skammet seg over deg.
Vel, jeg er ingen prinsesse.
Hun kan ikke være en prinsesse!
Ikke frik ut, men det kan hun.
Jeg har fått over 10 meldinger.
Alle synes hun er skikkelig kul.
I morgen, når hele skolen skal stemme på de tre prinsessene,
kan hun bli en av dem.
- Hvis hun får nok stemmer... - Ikke si det.
...kan hun bli dronning.
Nei, jeg er dronningen! Det er min skjebne!
Det er ganske uklart nå.
Jeg vil heller spise karbohydrater enn å se henne med min krone.
- Vi må stoppe henne. - Hvordan?
Hvis hun ikke blir prinsesse, kan hun ikke bli dronning, ikke sant?
Jeg skjønner ikke helt hva du mener.
Ta frem mobilen din. Vi har mange meldinger å sende.
Det er noe som alle amerikanere mestrer i tredje klasse,
- men det er aldri for sent å lære. - Jeg er klar til å prøve.
Lykke til.
Flott.
Senere skal vi lære unnasluntring, øye-rulling og å svare frekt til pappa.
Hvis mr. Elegante kunne se meg nå, ville han vært så sint på meg.
- Hvem er mr. Elegante? - Min kongelige kjoledesigner.
Du kødder, ikke sant?
Nei. Han er en nær venn av familien.
I en nødssituasjon var han alltid den man påkalte.
Det må være kjekt å være dronning.
Det handler faktisk ikke bare om kjoler og kroner, Carter.
Moren min har fortalt at pappa aldri kalte seg selv konge.
For folket var han pappa, bror og venn.
Jeg vil bli som ham når jeg blir dronning av Costa Luna.
- Pappa, bror... - Nei!
Jeg vil gjøre noe som betyr noe.
Gjøre noe viktig med livet ditt?
Ja.
Du er annerledes enn hva jeg forventet av en prinsesse.
Jeg håper det er en bra ting.
Ja, det er det.
Takk for hjelpen i dag.
En prinsesse kan aldri være sikker på hvem som er en venn.
I dag er jeg det.
Jeg også.
Jeg gir meg selv disse to,
for modighet og ære.
En tyv har ingen ære.
Sophia! Kom inn.
Vi har mye å diskutere. Synes du dette er for mye?
Jeg vil vise meg fra min beste side i forlovelsen min i dag.
Hvem er den uheldige bruden?
Vel, faktisk så
står hun her i dette rommet.
Det er latterlig. Jeg vil aldri gifte meg med deg. Aldri!
Selvsagt ikke.
Men det vil ikke Rosalinda vite.
Hun vil se kunngjøringen, tro at du gjør det for å beskytte henne,
og komme løpende tilbake ved sin mors side,
akkurat tidsnok til å bli med deg i eksil.
Costa Lunas folk vil aldri godta dette.
Det samme ble sagt om Costa Estrellas folk for 20 år siden,
og se hva som skjedde.
Ta henne tilbake til cellen.
Og tilkall hår- og sminkefolkene mine.
Vi må ordne de grå hårene før jeg blir filmet.
Ja.
Beklager.
- Vent, hvor skal alle sammen? - God morgen, studenter.
Stemmene for de tre prinsessene...
Vi må skynde oss, Carter.
Du er altfor opptatt av dette.
Nå vil jeg kunngjøre vinnerne.
Prinsessene deres er Chelsea Barnes!
Takk! Takk!
Carter Mason!
"Carter Mason."
Og den tredje og siste prinsessen er
Rosie González!
Takk. Takk.
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke!
Vi sendte meldinger til alle på skolen.
De skulle stemme på Carter i stedet for Rosie,
ikke Carter og Rosie.
- Dette er din skyld. - Hvordan er det min skyld?
Hvis du var mer populær, ville du blitt prinsesse, ikke henne.
Jeg er populær!
Dette er ikke bra, ok? Det er ikke normalt at jeg er prinsesse.
Hei sann.
Rosie, kan jeg snakke med deg?
- Meg? - Henne?
Ja.
Du vet, skoleballet og alt det der...
Vil du gå på dansen med meg, Rosie?
- Jeg? - Henne?
Ja. Jeg vil at du skal være daten min på dansen.
Donny, det var søtt av deg, men nei.
Unnskyld meg.
Klart.
Det er det mest ydmykende som noensinne har skjedd meg.
Og jeg har blitt ydmyket mye.
Hva tenkte jeg på? En gutt som Donny vil aldri gå ut med meg.
Da er han ikke verdt det.
Det kan du si, du som er så viktig og kongelig.
- Jeg er bare ei jente som selger agn. - Nei.
Du er mye mere. Du er en prinsesse nå.
Tro meg, jeg er ingen prinsesse.
Jo, det er du.
Du føler deg bare ikke som en ennå.
Da jeg kom hit, lærte du meg å være normal, ikke kongelig.
Nå er det min tur til å lære deg.
Du tror at det er overfladisk å være prinsesse.
Jeg gjør vel det.
At det handler om klær og utseende.
Vel, det er litt viktig hvordan du ser ut.
Men det viktigste er
hva du har å tilby verden og hvem du er på innsiden.
Kom igjen, Carter. La oss finne din indre prinsesse.
GRATIS OPPLÆRING!
DONASJONER TIL DE TRENGENDE MOTTAS
Du er så flink med alle sammen.
Barn, gamle, og du er sikkert flink med hunder også.
Det stemmer.
Du er mye mer sjenerøs enn jeg trodde.
Det er en prinsesses jobb å hjelpe folk.
Jeg har nok aldri tenkt på
hva det virkelig betyr å være en prinsesse. Slik.
Jeg kan ikke tro at du må gjøre dette.
Å, nei, det trenger du ikke.
- Hvorfor gjør jeg det da? - Fordi det er gøy.
Hva? Jeg hater deg!
- Gjør du? - Nei, nei, nei.
Jeg mente det ikke slik. Jeg "hater" deg ikke.
Jeg "hater" deg som en bestevenn.
Ok, da hater jeg deg også.
Og den kjolen er stygg.
- Er den? - Nei!
Den er vakker. Og det er du også.
Se.
Du begynner å bli en prinsesse på innsiden.
Og nå ser du ut som en også.
Unnskyld meg, jeg har en kjip leselekse i spansk.
Har du noe som er veldig lett
med mange bilder?
Kult.
"Prinsesse Rosalinda"? Aldri i livet!
Det er Mason. Hva foregår?
Kunngjøringen av general Kanes forlovelse
til doña Sophia Montoya
har dukket opp i flere sladreblader.
Historien benektes så langt,
men jeg lyver hvis jeg sier at jeg ikke er bekymret.
Hun ville aldri giftet seg med ham.
Det var ikke det jeg hentydet, major.
General Kane gjør dette for å lure til seg Rosalinda.
Han vet at hun ikke lar moren tvinges inn i ekteskap.
Absolutt.
Så det er uhyre viktig at Rosalinda ikke får vite dette.
Ja, frue, jeg er enig.
Major, har hun fått noen fiender?
Noen som vil avsløre identiteten hennes?
Ikke som jeg vet om.
La oss flytte den tronen dit.
Nei. Dit, faktisk.
Nå vet jeg det. Der oppe.
Monter noen lys direkte på den.
Det blir for sterkt for hudtonen min.
Vi burde leie en lysdesigner.
Det er tomt for penger, Chelsea. Hva du ser er hva du får.
Greit. Jeg vet det.
Et søkelys på meg.
Kanskje lyserosa, eller gyllen som solen.
Det er flott å være dronning.
Du er ikke dronning enda. Carter kan vinne,
- eller Rosie. - Hold munn, Muffy.
- Jeg heter Margaret. - Ikke nå lengre.
- Hei, Chels. - Ikke kall meg det.
Den retten mistet du da du mistet krona til agn-jenta
og hennes merkelig formelle kusine.
Hva om vi får Rosie til å droppe ut av konkurransen?
- Det vil hun aldri gjøre. - Kanskje.
Hun er ikke den hun sier hun er. Hun er princesa Rosalinda.
Det er på spansk.
- Hva sier artikkelen? - Jeg er ikke sikker.
Hva? Jeg er pen, ikke smart. Ok, la meg prøve.
Det er om Rosie og moren hennes.
En av dem har rømt landet og den andre er i fengsel
eller i en papirpose.
Jeg blander alltid de to sammen.
Det er greit. Godt jobbet, Brookie.
Takk, Chels.
Jeg har en perfekt plan.
- Hei, jenter. - Hei, mr. Mason. Er Rosie hjemme?
- Kanskje. Hva skjer? - Skjer?
Vi planlegger en liten overraskelse for Carter.
- For å gratulere henne. - Det var Rosies idé.
Hun er på rommet sitt. Bare gå inn.
Jeg har aldri hørt om Costa Luna. Har du, Brookie?
Nei, Chels.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Vi vet alt om deg og moren din. Og papirposen.
- Hva? - Stakkars prinsesse Rosalinda.
Hørte du at hun gjemmer seg?
- Dere forstår ikke. - Jeg forstår at du lyver for oss.
- Bare for å beskytte moren min. - Fra papirposen?
Nei.
Dere skal få en belønning om dere holder tett.
- Det vet vi du vil. - Ja vel?
Vi har allerede valgt den ut.
- Jeg forstår ikke. - Ikke jeg heller.
Du skal gi tilbake kronen din, prinsesse.
Du skal fortelle alle sammen at det finnes, og bare vil finnes,
én balldronning, og det er meg.
- Det er bra. - Flott.
Ta kronen min,
men du får ikke ta Carters. Hun utgjør ingen trussel for deg, Chelsea.
Greit.
La Agn-jenta leke prinsesse for én kveld.
Hun kommer ikke til å se ut som en.
Ha det gøy på dansen!
Se hva Chelsea og Brooke...
- Hva har skjedd? - Jeg må dra, Carter.
Dra? Hvor?
Tilbake til landet mitt.
General Kane tvinger moren min til å gifte seg med ham.
- Far vil ikke la deg dra. - Han får ikke vite noe om det.
Men jeg vet det. Og jeg vil heller ikke la deg dra.
Carter, du kan ikke blande deg i dette.
Jeg står i gjeld til folket mitt.
Dette er noe du aldri vil forstå.
Jeg har likt meg godt her i Louisiana.
Og jeg skulle ønske livet mitt var slik hver eneste dag.
Men dette er ikke virkeligheten.
Jeg mener, tror du livet mitt som prinsesse er et eventyr?
Dette er et eventyr!
Jeg kan ikke gjemme meg her lenger.
Snart vil jeg bli dronning av Costa Luna.
Landet mitt trenger meg.
Du har rett. De trenger deg.
De trenger deg til å lede dem og beskytte dem.
Det kan du ikke gjøre fra fengselet,
for det er der du ender opp hvis du drar tilbake til Costa Luna.
Jeg kommer ikke til å la det skje.
Hola, dette er Elegante. Hvem er dette?
Det er ikke viktig.
Det viktige er at jeg er en venn av prinsesse Rosalinda,
og hun kommer til å begå en stor feil.
Min princesa? Hva slags feil?
Hun ønsker å dra hjem.
Nei, det må hun ikke gjøre.
Det er for farlig.
Jeg vet det. Men jeg har en plan.
Og du må høre godt etter.
Jeg gjør hva som helst for prinsessen. Hva som helst.
Ok, først trenger jeg to kjoler.
Har du det bra?
Jeg kommer til å savne dette stedet.
Jeg kommer til å savne deg, Carter.
Jeg kan ikke tro at jeg sier det, men jeg kommer til å savne deg også.
Rosie, kan du gjøre meg en tjeneste før du drar?
Hva som helst.
Du sa at det er en prinsesses jobb å hjelpe andre.
Det er det.
Dansen er på fredagskvelden,
og det er noen jeg har lyst til å hjelpe.
Jeg vil gjøre kvelden spesiell for dem, for oss alle.
Kan du ikke bli til da?
For dem, vær så snill.
Slik ja, stikk haken frem.
Hva i...
Ok, bli der, det er perfekt. Veldig bra.
- God morgen, pappa. - God morgen. Hva...
Hva driver dere med?
Jeg har besøk av noen fra skolen. Er det greit?
Selvsagt. Hva har dere i kassen?
Greier til dansen. Ikke noe viktig.
Er du sikker på denne dansen, señor Elegante?
Absolutt.
På en måte føler jeg at jeg sviker dronningen,
men jeg tenkte at du burde vite dette, general.
Det er til Costa Lunas beste.
Du gjorde rett i å komme til meg, señor.
Fyll opp jetflyet!
Si til piloten at vi drar til Louisiana.
En skjønn farge. Helt skjønn.
Karibisk blå, general.
For å komplimentere prinsesse Rosalindas hudtone.
Tilbake til arbeidet. Du har en kjole å gjøre ferdig.
To, faktisk.
Hvor fant du dem?
Du sa at mr. Elegante var personen å ringe i et nødstilfelle.
Og dette er et mote-nødstilfelle.
- Carter, du er genial. - Denne er din.
Han sier du ser best ut i rosa.
Og denne er min. Det er karibisk blå.
Takk, Carter. Dette er en natt jeg aldri vil glemme.
Jeg håper det.
Er dere klare? Det er sent.
Kom inn, jenter.
Helens skjønnhetshus er oppe og går.
Ok.
Å, denne fargen er perfekt for deg.
Hvordan ser jeg ut, pappa?
Jeg tror vi har et problem.
Jeg må visst slutte å kalle deg "kompis".
Jeg må fikse dette. Er dere klare, jenter?
- Vi klarer oss. Gå du. - Er dere sikre?
Selvsagt. Vi er ikke barn.
Greit. Kos dere. Og vær forsiktige.
- Mason. - Helen.
Ja vel, Deres Høyheter.
Tiden er knapp. Dansen starter om 10 minutter.
Masker? Ingen sa noe om masker.
Kom igjen!
Hei!
Jeg sitter fast! Åpne døren, Donny. Hallo?
Donny. Donny!
Kom hit, kom hit.
- Går det bra? - Ha deg unna!
Ok, nybegynner, jeg tror jeg kan ta over nå.
- Nei. - Carter, hva er problemet?
Jeg trodde vi hadde, du vet, noe.
- Det har vi faktisk ikke. - Hva er det med deg?
Har du ikke ventet på dette siden tredje klasse?
Før jeg tok på meg denne kjolen, husket du ikke navnet mitt engang.
Jeg er kanskje en prinsesse i kveld, men jeg vil alltid være agn-jenta.
Og jeg er stolt av det.
Carter, du begår en stor feil.
Nei, Donny. Det tror jeg ikke.
Du fortjener bedre enn ham, Carter.
Jeg vet det. Synd det tok så lang tid å innse det.
Folkens!
Hva har skjedd med deg?
Hold munn og fiks det.
- Fant du en krone? - Hvem bryr seg?
Om litt vil det ikke ha noe å si.
Jeg blir dronning og alt dette er over.
Jeg trodde vi gjorde dette sammen.
Vi gjør det. Lipgloss.
Nei.
- Hva? - Jeg sa nei.
Du kan ikke bruke lipglossen min mer.
Men jeg må se pen ut. Jeg er en prinsesse.
Ja, en forferdelig en.
En prinsesse skal være av god karakter,
et forbilde. Men du
er ikke snill, ærlig eller barmhjertig på noen måte.
Du er ikke grei engang.
Jeg tror ikke jeg vil være vennen din mer.
- Brookie... - Ikke kall meg det.
Carter, Rosie, jeg ville bare takke dere for i kveld.
Jeg trodde aldri jeg kunne se vakker ut. Eller føle meg slik, for den saks skyld.
Margaret, du er vakker.
Og takk for at du ikke kaller meg Muffy.
Ingen problem.
Jeg elsker denne sangen! La oss danse!
Hvorfor setter dere ikke i gang? Vær prinsesser.
Ok!
Der er dere endelig!
Du forstår ikke, frøken.
- Jeg er... - Sikkerhetsvakten. Du er sen.
Hva er det med uniformene?
Ingen bruker beret lenger.
Bare hold dere her og sørg for at ingen kommer inn på dansen
hvis de ikke er studenter ved Lake Monroe. Skjønner dere?
Skjønner. Ha en fin kveld.
Hei, alle sammen, han skal utrope vinneren.
Ta på dere maskene.
Prinsesser overalt.
Karibisk blå. Virkelig skjønn.
Kom med meg nå, Princesa, ingen av vennene dine vil komme til skade.
Kan jeg be om deres oppmerksomhet? Her i hånden min holder jeg
navnet på ballets dronning ved Lake Monroe Videregående, 2008.
Og vinneren er:
Prinsesse Rosie González.
Rosie, er du der?
Tusen takk.
Siden jeg kom hit, har jeg lært mange fantastiske ting.
Men viktigst av alt,
har jeg lært om vennskap, lojalitet og tillit.
Alle de ting som ikke gis gratis,
men som må fortjenes.
Så jeg vil takke Carter Mason
for å ha lært meg de tingene.
Og for å være min venn.
Carter, hvor er du?
Det var så vakkert, Rosie.
Takk. Men jeg må finne Carter.
Hold an der, prinsesse.
Gi meg kronen min.
- Chelsea, vær så snill... - Du skal ingen steder
før jeg har fått den kronen.
Nei!
Beklager.
Dette skal du få svi for!
General Kane!
Det ser ut til at alle vil være prinsesser.
Men nå er tiden inne for å få en slutt på dette maskeradeballet.
Hva gjør du? Planen fungerte perfekt.
Det var en veldig modig plan.
Men dette er min kamp, ikke din.
- Du trenger ikke bli med dem. - Nok!
Som prinsessen så pent sa det,
dette er ikke din kamp.
General Kane.
- Godt å se deg igjen. - Hva er meningen med dette?
Du blander deg i offisielle
anliggende til staten Costa Luna.
Dette tolereres kanskje i landet ditt, men her kalles det kidnapping.
Vi overleverer deg til de internasjonale myndighetene.
- Ta ham. - Nei, la meg.
Jeg skal nyte dette.
Hvordan føles det å bli satt på plass av en 16 år gammel jente, general?
Ikke så kult?
Jeg kan ikke tro at du har gjort dette for meg.
Det er det prinsesser gjør.
De gjør det for hverandre.
Og du er virkelig en prinsesse nå, Carter Mason.
Du fortjener virkelig denne.
Vent! Ikke rør dere!
Ingen drar noensteds.
Jeg tar den.
La henne gå. Hun trenger den mer enn meg.
Kom igjen, vakt.
Har du ham?
Jeg er virkelig i trøbbel nå.
Hva tenkte du på, Carter?
Jeg tenkte jeg var perfekt agn.
Skjønner? Agn-jenta.
Hvorfor kom du ikke til meg?
Pappa, du hadde aldri latt meg gjøre det.
- Flaks at jeg var her. - Jeg visste du ville være det.
Du stiller alltid opp for meg.
Du redder prinsesser. Det er jobben din.
Du og jeg, kompis.
Du og jeg, pappa.
Får jeg presentere
dronning Rosalinda Marie Montoya Fiore
av Costa Luna!
Lenge leve dronning Rosie!
Ett år senere
Damer, dere er her. Flott.
Er dere klare for neste oppdrag?
- Ja. - Jeg også.
Men kan vi dra et varmere sted?
Føttene mine er frosne fra spaserturen i Helsingfors.
Carter, du er så veldig prinsesse av og til.
Er det noe galt i det?
Dør åpnes.
SLUTT